Článek referuje o novější literatuře k dějinám pražského lingvistického kroužku, hlavní pozornost je věnována rozsáhlé edici dopisů Pražská škola v korespondenci: Dopisy z let 1924-1989, kterou připravili Vladimír Petkevič a Marie Havránková. Autor srovnává stav poznání dějin PLK s Moskevským lingvistickým kroužkem (MLK) a konstatuje, že ruské materiály jsou doposud vydány a komentovány jen částečně a nejnovější publikace o dějinách Pražské školy budou sloužit za vzor k nápodobě i soupeření.
3
Dostęp do pełnego tekstu na zewnętrznej witrynie WWW
This study presents a theoretical definition and delimitation of the autobiography genre, which traditionally lies on the borderline between fiction and non-fiction. the work of Philippe Lejeune and his concept of the „autobiographical pact“, which id analysed aďn detail is taken as the starting point. the individual criteria for autobiographies as defined by Lejeune are progressively examined and the permeability of the boundaries between autobiography and other generes is shown, based on examples from Czech and world literature. The opportunities to experiment with genre conventions and the consequences that ensue for literary theory are presented onm the basis of Gertrude Stein's Autobiography of Alice B. Toklas.
CS
Studie se věnuje teoretickému vymezení a definici žánru autobiografie, který tradičně stojí na pomezí mezi fikční a faktuální literaturou. Za výchozí si bere práci Philippa Lejeuna a jeho koncept tzv. autobiografického paktu, který blíže rozebírá. Postupně analyzuje jednotlivá kritéria, kterými Lejeue autobiografii vymezuje, a na příkladech z české i světové literatury ukazuje propustnost hranic mezi autobiografií a dalšími žánry. Na textu Gertrude Steinové Vlastní životopis Alice B. Toklasové jsou v závěru prezentovány možnosti experimentování s žánrovými konvencemi a důsledky, které z toho plynou pro literární teorii.
The text provides a commentary regarding Ferdinand de Saussure‘s research in anagrammatic poetry. The author first describes three phases of Saussure’s research (1906–1907, 1907–1908, 1908–1909) and explains various changes in his approach. Secondly, the author introduces the main tendencies in reception of Saussure’s “anagrammatic work” (Tel Quel, linguistics, psychoanalysis). Finally, a comparison is drawn between Saussure’s analysis of anagrams and his Course in General Linguistics.
5
Dostęp do pełnego tekstu na zewnętrznej witrynie WWW
The article is a further contribution to the analysis of the database of questions sent to the Language Consulting Center at the Czech Language Institute. It deals with the group of inquirers - representatives of institutions, whom the linguists understand (in addition to journalists, translators and the like) as authoritative language user. It makes use of the databases of e-mail and phone queries. The article focuses on the three main topics: which linguistic phenomena the inquirers are most interested in, how they use and write about accessible sources of the norms and which attitudes to their own language competence they have. The aim of the article is to form a complex image of one group of so-called authoritative language users.
6
Dostęp do pełnego tekstu na zewnętrznej witrynie WWW
Literature is a construction and the reader who knows this willingly submits to the illusion, or the "effects of fiction", because he feels the need to enter another world. Ever since Plato and Aristotle we have been in an undecided state regarding mimetism, between the apparent and the hidden, the real and the possible. "The individual is not without a world" (Patočka), the present situation is realized in an overall situation. Interest in our own being in the world leads us to go beyond this world. Readers also take advantage of this opportunity to create other worlds, to experience the gap between the material and the structure, the statemen and the performance the real and the possible. This gap and tension is perceived as a starting point for interpretation. Literature is motivation for a game of life and literature - it is not just the work of convention and the unssen hand of the system.
CS
Literatura je konstrukce a čtenář, který o tom ví, se vědomě oddává iluzi, "efektu fikce", protože má potřebu vstupovat do jiného světa. Od Platóna a Aristotela jsme s mimetismem v nerozhodnutém stavu mezi patrným a skrytým, aktuálním a možným. "Individuum není beze světa" (Patočka), prezentní situace je realizována v situaci celkové. Zájem o vlastní bytí ve světě nás vede k překračování světa daného. Taky čtenář využívá možnosti tvořit jiné světy, chutná mezeru mezi látkou a konstrukcí, konstatací a performací, aktuálním a možným. Mezeru a tenzi vnímá jako východisko interpretace. Literatura je motivací pro hru literární a životní, není jen dílem konvence a neviditelné ruky systému.
7
Dostęp do pełnego tekstu na zewnętrznej witrynie WWW
Cílem studie je charakterizace fantastické literatury v širším kontextu a nástin dvou typů fantastiky s ohledem na přístup k fantastickým prvkům a na mimotextové souvislosti. Po načrtnutí komplikací spojených s pokusy o definici fantastické literatury ohraničuje fantastičnost z hlediska historického, osobního (halucinace) a ve vztahu k mytickým a náboženským textům, aby posléze představila definici intuitivní metodou s využitím Wittgensteinových rodových podobností. Následné rozdělení na vlastní fantastično a fantastično jako prostředek vyjádření ilustruje odlišné využití fantastických prvků autory spojenými s komunitou příznivců fantastiky a mimo ni, poukazuje na kognitivní mimotextová kritéria významně se podílející na hodnocení fantastických děl a rovněž na nepevnou hranici mezi oběma kategoriemi. Nakonec přistupuje ke vztahu mezi fantastickou a krásnou literaturou úhlem pohledu teorie fantastiky a upozorňuje v tomto kontextu na časté podcenění nefantastické literatury jako opisu skutečnosti. Fantastickou literaturu představuje jako komplexní fenomén uvnitř krásné literatury a nikoli jako úzce žánrovou literaturu určenou vyhraněnému čtenáři.
8
Dostęp do pełnego tekstu na zewnętrznej witrynie WWW
Studie předkládá interpretaci souvislostí děl Alaina Robbe-Grilleta a Jána Mančušky. Činí to na základě teze Martina Seela o inherentnosti intermediality uměleckých děl a aplikace tohoto postupu na klasifikaci modů reprezentace Wernera Wolfa. Popis je ukázán jako společný modus reprezentace děl těchto tvůrců v různých médiích a intermedialita popisu se stala osou tohoto textu. Interpretace uměleckých děl pomocí modu reprezetace (zde konkrétně deskripce v různých médiích) je zde obhajována jako přesnější vzhledem ke klasifikaci děl než snaha porozumět dílům pouze na základě analýzy jejich mediální podstaty (tedy filmovosti, malířskosti, sochařskosti, aj.) a žánrového zařazení. Studie se snaží nabídnout pozitivní interpretaci souvislostí děl těchto autorů. Pomocí makromodu deskripce je zde ukázána značná příbuznost literárních textů Mančušky s postupy i obsahy, jež lze nalézt v díle Robbe-Grilleta. Vlastnosti hlavního modu deskripce v díle Robbe-Grilleta jsou subverzivní vůči románové formě, zatímco velmi podobný, ne-li totožný modus reprezentace použitý v galerijním prostoru – v případě děl Jána Mančušky – bývá kritiky vykládán narativně. Důvody tohoto interpretačního paradoxu může objasnit mediální provedení makromodu deskripce, které s použitím daného média nabývá také nových významů. Na základě analýzy vlastností dekripce je také v závěru ukázán dopad na smysl daných postupů a děl.
9
Dostęp do pełnego tekstu na zewnętrznej witrynie WWW
One of the tasks of this text is to find out whether the verb chybovat is only imperfective, or biaspectual (imperfective and perfective), while it has never been determined as biaspectual. With the help of introspection, questionnaire and corpus investigation, the author concludes that this verb is ambivalent as to expressing perfectivity. It is just somewhere on the way between the verbs only imperfective and verbs biaspectual, being exposed to many factors determining its further direction. The units that are currently undergoing change should be given, according to the author, increased research attention, as this could lead to a deeper understanding of the principles of linguistic changes. A part of the text is also a reflection on the causes of difficulties in trying to include a particular unit in the corresponding language class.
10
Dostęp do pełnego tekstu na zewnętrznej witrynie WWW
In the frame of the formal-semantic level description of language system, appositonal subordinate clause is defined as a subordinate clause incorporated into the matrix-clause by the semantic-syntactic relationship of apposition. Appositional subordinate clause specifies the anticipatory expression in the matrix-clause and its reference is identical with this expression (the same denotatum is expressed twice). The appositional clause has the same sentence validity and the anticipatory expression, however, it belongs to a different level than the determinative subordinate clause. Appositional clauses are classified according to the connective introducing this clause (autosemantic, synsemantic). In case of autosemantic connective (pronoun or adverb) according to the denotatum common to the anticipatory expression and the connective (person, thing, place, time, manner).
11
Dostęp do pełnego tekstu na zewnętrznej witrynie WWW
a2_Súčasne sa ukázalo, že obrazová skúsenosť, ktorú produkujú socialisticko – realistické obrazy-výjavy-scény je nedoddeliteľne zviazaná s „pojmami sveta vonku“, teda s textom (naratívnym konštruktom), ktorý organizuje ich recepciu a produkciu zmyslu vo vedomí príjemcu. Správajú sa teda ako V. Flusserom analyzované „technické obrazy“. Práve táto väzba na „ústredný text“ a s tým súvisiaca kontrolovaná obraznosť zakladajú podľa autora štúdie, okrem iného, aj základný rozdiel medzi princípom „voľnosti asociácií“, ktorý charakterizoval historickú umeleckú avantgardu a dostredivou konotatívnosťou obraznosti socialistického realizmu.
14
Dostęp do pełnego tekstu na zewnętrznej witrynie WWW
2_Unity of the Brethren and Lutheranism. We suggest the rather contentious term national humanism, a survival from a previous era, should be replaced by a new term, the proto-revival of burgher society.
CS
a2_Ze starších dob přežívající, avšak poněkud konfliktní termín „národní humanismus“ navrhujeme nahradit nově zavedeným výrazem „proto-obrození“ měšťanské části společnosti.
16
Dostęp do pełnego tekstu na zewnętrznej witrynie WWW
This volume aims at presenting several newspapers written in German, specifically the Prager Presse, Slavische Rundschau, Germanoslavica and Prager Rundschau, that were established in the interwar Czechoslovak Republic under the cooperation of members of both the German and Czech ethnic groups. The relation of these newspapers towards the Prague Linguistic Circle, which was covered especially by the Prager Presse, is discussed in detail in the main study, as well as the activities of the German members of the Circle who contributed to the given periodicals on regular basis, and of Antonín Stanislav Mágr, a paragon of scientific journalism as the members of the Circle called him. The author argues that the publishing and other activities of the newspapers and the Circle not only represent one step on the path towards the institution of modern scholarship, but also a means of its promotion and popularization. The study is supplemented by an annotated bibliography of the articles on the activities of the Circle in the Prager Presse, Slavische Rundschau, Germanoslavica and Prager Rundschau.
JavaScript jest wyłączony w Twojej przeglądarce internetowej. Włącz go, a następnie odśwież stronę, aby móc w pełni z niej korzystać.